Traducerea și adaptarea: subs.ro TEAM (c) www.subs.ro
Traducătorii din subs.ro TEAM: Danez, DOX, Wishmaster
Completarea, corectarea și revizia generală a textului: Lovendal
"Limitele...
"decenței...
"puternic amenințate...
"...decenței au fost... "
"Limitele decenței au fost puternic amenințate.
"Limitele decenței au fost puternic amenințate, ca fiind singurul lucru corect,
"dar nu au fost chiar încălcate, deși și asta era un lucru corect.
"Totuși,
"ea nu era mulțumită."
- Ce este? - Jane.
Jane!
DEVENIND JANE
O, vai de mine.
Fata aia are nevoie de un soț.
Și cine-i de ajuns de bun? Nimeni.
Te învinovățesc pe tine pentru asta.
Prea mult încerci modelul perfecțiunii.
Am împărțit patul cu tine timp de 32 de ani
și perfecțiunea e ceva pe care nu am întâlnit-o.
Încă.
Nu. Oprește-te. D-nule Austen, e duminică! Oprește-te, nu, este...
Cel mai bine caracterul unei femei se exprimă în îndatoririle de fiică,
soră, și, eventual, în cele de soție și mamă.
Este menținută de un farmec subtil, de o iubire desăvârșită,
și liniștea din diminețile devreme.
Dacă se întâmplă ca o femeie să fie superioară într-o anumită privință,
ca de exemplu, o minte profundă,
cel mai bine este ca secretul să fie păstrat.
Umorul este mult mai apreciat, dar inteligența? Nu.
E cel mai trădător talent dintre toate.
George, vechiul meu prieten, știi că trebuie să rămâi.
- Jenny! - George, George.
Grăbește-te, Jane! O să întârziem!
Când te cheamă domnia sa, trebuie să ne supunem.
Vino, Jane.
Lady Gresham, faceți cunoștință cu nepoata mea, contesa De Feuillide.
Și cu d-nul Fowle, logodnicul Cassandrei.
- Contesă? Presupun că ești franțuzoaică? - Prin căsătorie.
D-nul conte nu este aici să ne onoreze cu prezența sa?
Un alt angajament stabilit, d-nă.
D-nul conte a fost obligat să o onoreze cu prezența pe d-na le Guillotine.
Văd că nepotul dvs. e din nou cu noi.
D-nule Wisley.
Wisley e indispensabil pentru fericirea mea.
Luați loc.
D-nul Fowle și Cassandra sunt logodiți de curând.
Când o să vă căsătoriți?
- Nu prea curând, d-nă. - De ce nu?
Am o obligație de a pleca în Indiile de Vest
cu Lordul Craven pentru expediția împotriva Franței, ca preot.
- Ce ți-a oferit Craven? - Am speranțe la o parohie când mă întorc.
Cât de mult valorează?
Destul cât să am o căsătorie modestă.
D-nule Wisley, știai că s-au reluat adunările de la Basingstoke?
Foarte curând, cred.
- Lui Jane îi plac balurile. - Wisley nu le poate suporta.
Dar, d-nule,
un bal este o binecuvântare de care nu te poți lipsi pentru tineretul din zonă.
Totul este plăcut când ne adunăm să vorbim și să stăm împreună,
sub un decor nemaipomenit.
Un bărbat sociabil n-ar putea refuza.
Atunci, cred că voi accepta.
Se afișa ca o iapă.
- D-nul Wisley e un bărbat corespunzător. - O, mamă!
Știi situația noastră, Jane.
Iar el e nepotul favorit al lui Lady Gresham.
Într-o zi, o să moștenească asta.
Excelentă priveliște!
- Mica lui avere n-o să mă cumpere. - Ce-o să te cumpere, verișoară?
Mai atent în lume, d-nule Lefroy.
Poți să mă plătești pentru asta mai târziu.
Haide omule, lovește-l!
Lefroy!
- Un pahar de vin cu dvs., d-nule? - D-nă.
- Ai un avantaj, după câte văd, Lefroy. - La fel ca sabia, Austen.
Cât timp mai e până trebuie să te întorci la bețe?
O zi.
Atât de devreme?
Aflat în dizgrație, datorii, dar trebuie să fac ceva chiar și în armată.
În special când ești condamnat la o parohie, prietene.
Da.
Totuși, cine este această mică virgină?
Mă scuzați, d-nă.
D-nule Tom Lefroy pot să vă fac cunoștință cu d-nul John Warren?
Alăturându-se mie în Hampshire, tatăl meu ne pregătește pe amândoi
pentru a deveni preoți.
Înțeleg că ai vizitat Hampshire, d-nule Lefroy.
Anul trecut.
A fost o vizită lungă, nu-i așa?
Foarte lungă, d-nule Warren. A durat aproape 3 ore.
D-nule Austen, ești diabolic de chipeș. Un sărut, un sărut.
Deci, Tom, unde ar trebui să mergem? Grădinile Vauxhall?
Am fost acolo.
Lefroy, este un festival al iubirii tahitiene la White's.
L-am văzut.
- Crockford? - Crockford? Am făcut aia.
Sau mi-a făcut-o mie?
Ce este un festival al iubirii tahitiene?
Warren!
În cer scuze, d-nule.
Să furi un porc e o infracțiune, atroce ca să fiu sigur, dar doi porci...
Doi porci, e un asalt violent la adresa proprietății private.
Scuzați-mă.
Tu ești ca o gangrenă pentru societate.
Și gangrenele sunt tăiate.
Deportare pe viață. Următorul.
- De ce ești aici în Londra, d-nule? - Ca să învăț legea.
- Și care este scopul ei? - Păstrarea drepturilor proprietății.
- Împotriva? - Bandiților.
Prim urmare, ordinea se menține pentru că avem...
- O armată funcțională? - Bune maniere, d-nule, și prudență.
- Cunoști cuvântul ăsta? Prudența? - Da.
Consideră-te ca mine.
Am fost născut bogat, desigur, dar rămân bogat
prin virtutea unui comportament excepțional.
Am arătat rețineri.
Mama ta, sora mea, au devenit sărace pentru că ea nu a...
S-a căsătorit cu tata pentru că-l iubea.
Da, și de aia ai atâtea surori și atâția frați acolo în...
Limerick.
Dacă speri, spun "speri"...
Dacă aspiri să-mi moștenești proprietățile,
trebuie să te dovedești mai demn.
Dar ce găsim? Găsim depravare,
destul de mare pentru a umple imaginea unui fanfaron bâlbâit.
Tovarăși aventurieri, jocuri de noroc,
umblând în jurul lui St. James ca un tânăr disperat în fanteziile sale.
- Ce avocat o să iasă din asta? - Unul obișnuit.
O glumă?
Păi, o să ai nevoie de asta pentru că am să te învăț o lecție.
Te trimit să stai cu celelalte rude alte tale, familia Lefroy.
- Unchiule, ei locuiesc la țară. - Foarte departe la țară.
Jane?
Poți?
Mulțumesc.
Cred că sunteți cele mai frumoase surori din Anglia.
D-nule Fowle o să fie vrăjit.
San Domingo e la jumătate de glob distanță.
O să mă uite.
Imposibil. Uită-te la ce amintiri îi lași noaptea asta.
Cassie.
Inima sa o să i se oprească de cum te va vedea, altfel nu merită să trăiască.
Și, da, sunt conștient de contradicția din această propoziție.
Așa e?
- Jane! - Henry!
Arăți minunat.
Salut, John. Mă bucur că te văd.
- Mă bucur să te văd. - O, John!
George!
Lasă-l pe fratele tău în pace.
Jane! Jane? Ai auzit? Nepotul tatălui meu stă cu noi.
Din Londra.
- El e... - Un minunat avocat tânăr.
- Lucy, Te rog. - Cu o reputație.
Pentru că întârzie?
Pălăria jos, George. Pălăria jos, părintele e gata.
- Mulțumesc, John. - Te rog.
Familia are întotdeauna și succese mari și mici.
Mai întâi, succesul cel mic. Henry s-a întors de la Oxford cu diploma sa.
- Slavă Domnului. - Foarte bine.
Și prietenul nostru John, noul meu student. Apoi vestea cea mare.
Cassandra, ne părăsește pentru fratele său Edward și familia lui de lângă coastă,
în timp ce Robert călătorește în Indiile de Vest în expediția Lordului Craven.
Apoi, împreună, se pot îmbarca în cea mai măreață și mai serioasă aventură a vieții.
D-ră Austen, înțeleg că o să ne onorați cu cititul?
- Fă-o, Jane. - Fă-o.
- O, te rog, d-ră Jane. - O, da Jane, fă-o .
Te rog, Jane.
"Sfat de la tânăra doamnă cu privire la logodirea dintre draga ei soră Cassandra
"cu Fowle."
"Curtarea făcută de el a fost mai degrabă într-o manieră violentă decât măgulitoare.
"Limitele decenței au fost puternic amenințate, ca fiind singurul lucru corect,
"dar nu au fost chiar încălcate, deși și asta era un lucru corect.
"Totuși, ea nu era..."
Pot să-l introduc pe tânărul meu nepot, d-nul Thomas Lefroy?
E mai mult decât binevenit. Alătură-te nouă, d-nule, alătură-te nouă.
Haină de catifea verde. Foarte la modă.
O să găsești asta foarte amuzant.
"Curtarea făcută de el a fost...
"Limitele decenței au fost puternic amenințate, ca fiind singurul lucru corect,
"dar nu au fost chiar încălcate, deși și asta era un lucru corect.
"Totuși, ea nu era mulțumită.
"Gustul ei era rafinat, sentimentele ei nobile, persoana sa drăguță,"
"chipul ei elegant."
Bunule Dumnezeu, e scris pe ambele părți ale paginii.
La naiba, omule.
"Tocmai ieri l-am respins pe Lordul Graham cu cei 6 milioane ai lui
"care mi-ar fi ajuns aproape 12 luni,
"cu economii...
"...o comoară
"mai presus de toate bijuteriile din India, o inimă adorabilă."
Doamne!
Si roagă-te, d-nă, la ce-ar trebui să mă aștept în schimb?"
"Sa te aștepți? Păi, ai putea să te aștepți că mă mulțumești din când în când."
Asta sunt eu?
"Și o dragă, firavă, inocentă,
"delicată, duioasă, loială, naturală, adorabilă inimă de femeie."
Sfârșit.
- Bravo, Jane. - Bună treabă, Jane.
Bravo.
Bine scris.
Vorbește atât de bine.
Păi, excesiv de încântător, am crezut.
Păi, destul de bine, cred,
dar o minte din Capitală ar putea fi mai puțin impresionată
de sentimentul demnității personale.
Mulțumesc. Suntem amândoi foarte mândri.
Ai grijă acolo, prietene.
Foarte tare piesă, d-nule Lefroy.
Ai mai mânuit până acum un pistol, Tom?
Tom!
Iisuse!
- Tom. - Unchiule?
De ce nu încerci o plimbare?
Țara e foarte frumoasă prin jur. Foarte frumoasă.
O plimbare.
D-ră!
D-ră! D-ră!
D-ră! D-ră, Eu...
D-ră?
- D-ră... - Austen.
D-nul Lefroy.
Da, știu, dar sunt singură.
- Cu excepția mea. - Exact.
O, haide!
Ce reguli de conduită se aplică pe aici pe la țară în situația asta?
Am făcut cunoștință, nu-i așa?
Ce valoarea mai are să faci cunoștință cu cineva când nici măcar nu ții minte numele?
Într-adevăr, abia poți să stai treaz în prezența mea.
D-nă.
Aceste considerente morale trebuie să pară foarte provinciale
pentru un gentleman așa de elevat,
dar eu nu născocesc aceste reguli. Eu sunt obligată să le respect.
Mi s-a spus că într-o plimbare pot vedea multe lucruri,
dar ce-am detectat până acum e verde deasupra și maro dedesupt.
Da, Păi, alții au detectat mai multe. Este renumită.
Există chiar și o carte despre pădurea Selborne.
Un roman, poate?
Romane?
Fiind lucruri umile, insipide, citite doar de femei,
și chiar, ferească Dumnezeu, scrise doar de femei?
Înțeleg, vorbim despre ce-ai citit.
De parcă scrierile unei femei nu relevă puterile cele mai mari ale minții,
cunoașterea naturii umane, avânturile cele mai pline de viață de înțelepciune și umor,
și cel mai bun limbaj ales pe care ți-l poți imagina?
- N-am fost eu prea încântat? - În conștiință.
A fost...
A fost desăvârșit.
A fost ironic.
- Și ești sigură că nu te-am ofensat? - Nu, deloc.
Lorzii mei, doamnelor și domnilor, Zborul Marelui Vizir.
- Pot să am onoarea? - Cât de amabil, vere.
- D-ră Austen. - D-nule Wisley.
Pot să am plăcerea următorului dans?
- O, nu, am întârziat atât de mult. - Ai grijă.
O, mulțumesc, Tom.
- Grăbește-te. - Lucy.
Sunt rușinat.
Am practicat, dar nu merge.
Ce cuplu minunat fac cei doi.
A, soră.
- Ce faci din d-nul Lefroy? - Suntem onorați de prezența lui.
Crezi?
Da, cu aerele sale de tip grozav și gătit.
Jane.
Ei bine, aș numi-o "pretenție mare", refuzând să dansez,
atunci când sunt atât de puțin bărbați.
Henry, toți prietenii tăi sunt așa de dezagreabili?
De unde din Irlanda vine totuși?
Limerick, d-ră Austen.
Aș percepe acest lucru ca o favoare nemaipomenită,
dacă mi-ați acorda onoarea pentru următorul dans.
Sunteți prima care dansează cu mine, d-nă, Simt că e demn să vă spun
că aveți asupra voastră ospitalitatea familiei Hampshire.
Atunci, reputația de aici de la țară depinde de darea mea de seamă.
Apropo, ăsta se numește "country dance", după franțuzescul "contredanse".
Nu pentru că se dansează în balurile necivilizate de la țară,
cu plăcinte cleioase,
vin Madeira scârbos
și dansuri cu adevărat anarhice.
Judecați sever comunitatea, d-nă.
- Descriam ce-ai putea să crezi. - Lasă-mă să gândesc pentru mine.
Dați-mi voie să fac același lucru, d-nule, și să ajung la o concluzie diferită.
- Ai dărui atât de mult unei femei? - Trebuie de depindă de femeia aia,
și ceea ce crede ea despre mine.
Dar ești mai mult decât satisfăcut.
Și cred că tu, d-ră... cum te cheamă?
- Austen. D-nule...? - Lefroy.
Cred că tu, d-ră Austen, te consideri deasupra comunității.
Eu?
Tu, d-nă,
în secret.
De câte ori ai stat în picioare alături de acel gentleman, Jane?
- De două ori? - De două ori ar fi fost parțial.
- De trei ori ar fi absolut... - Flagrant.
Ai grijă, Jane, Lucy are dreptate. D-nul Lefroy are o reputație.
Se presupune că fiind cel mai dezagreabil...
"...insolent, arogant, nerușinat,
"nesuferit și impertinent dintre bărbați."
Prea multe adjective.
Ce încearcă să spună?
Pe vârfuri, d-nilor.
Sfârșitul gambetei, sfârșitul gambetei.
Din nou! Aleargă pentru mai mult.
Nu mă simt niciodată mai francez decât atunci când mă uit la cricket.
- Afară. - Nu afară.
- Nu? - Nu.
A ieșit?
Încep să cred că te dai la fratele meu, verișoară.
Flirtul este un lucru pentru femei. Unul care trebuie exersat.
Gata.
Bine jucat, Tom.
Depindem de tine.
O, este rândul d-nului Warren.
Succes!
John Warren!
Succes, d-nule Warren.
Oricum, John n-a fost niciodată bun.
Ușor!
Fugi Warren, fugi!
- Repede, grăbește-te! - Fugi!
Jolly, frumos spectacol!
Privește.
- Ești "out". - Da!
- Gata, d-nule Warren. - O, dragă.
Extraordinar, Tom, extraordinar.
Mulțumesc, Warren. La revedere.
La fel, Tom.
- Foarte bine, d-nule Warren. - Mingea, mingea. O portiță minunată.
Sper că nu ești prea dezamăgită, d-ră Austen.
Încă patru pentru a câștiga, Wisley.
- Cine urmează? - Haide!
- Nu poate... - Jane!
Ce naiba ai de gând să faci?
- De nestăpânit. - Ea poate.
Haide!
Ușor, Tom.
Fii tandru, Lefroy!
Fugi Jane, fugi!
- Mișcă! - Fugi!
Încă patru pentru a câștiga.
Sfârșitul lui Bowler. Mișcă-te!
- Încă una! - Repede!
Hai, hai, hai!
Nu e afară.
Ghinion, Lefroy.
Vezi?
A fost așa de bună.
- Ai mai jucat jocul ăsta? - N-a avut de ales. A fost crescută de frați.
E timpul pentru înot, cred.
Bine jucat, Henry.
Dedic victoria noastră contesei de Feuillide.
- Este un râu decent dincolo de deal. - O, da?
Cu grijă!
Haide, să mergem!
Stai!
Nu de data asta, Lefroy.
Nu crezi?
Jos, băiete.
- Tată, l-ai văzut pe Tom? - Nu, Lucy.
Îndrăgostită. Destul de natural la 15 ani.
Dragostea și judecata sunt inamice la orice vârstă.
D-nule Lefroy, pot să mă uit prin biblioteca dvs.?
Desigur că da.
Lucy l-ar lua de soț mâine, și ce soț oribil va fi.
Presupun că te referi la reputație. Experiența poate recomanda un om.
- D-ra Austen. - O, d-nule Lefroy.
- Citeai. - Da.
M-am uitat prin cartea ta despre pădure. "Istoria Natură a d-nului White".
- Păi, cum îți place? - Nu pot continua. E prea deranjant.
Deranjant?
Uite ce observație îți fac.
"Cu pași repezi într-o dimineață frumoasă de mai. Zburând de ici-colo,
"la o înălțime mare, fiind perfect fericit. Atunci...
"Și unul sare în spatele altuia, se prinde bine,
"și uitând să zboare, amândoi se prăbușesc într-o cădere mortală,
"metri după metri, până când femeie izbucni..."
Da?
"...până când femeia izbucni într-un plâns puternic și pătrunzător
"de extaz."
Este această comportare obișnuită în istoria ținutului Hampshire?
Ignoranța este de înțeles datorită lipsei de... Cum ar trebui să o numim?
Istorie?
Buna cuviință mă duce către ignoranță.
Te duce la ea și scrierile tale privind realizările unei femei.
Dacă vrei să practici arta ficțiunii, să fii egalul unui scriitor-bărbat,
experiența este vitală.
Înțeleg.
Și ce te califică să dai acest sfat?
Știu mai multe despre lume.
Adun mai multe.
Destul ca să știu că orizonturile tale trebuie să fie deschise
de un tânăr extraordinar.
De un tânăr foarte periculos,
unul care, fără îndoială, a infectat inimile a multor tinere...
- Tinere femei ce pot fi amăgite ușor. - Citește asta,
și vei înțelege.
"Când filosoful a aflat că fortăreața virtuții a fost deja cucerită,
"a început să dea un scop mare dorințelor sale.
"Apetitul său nu era unul de acela dezgustător, care nu poate mânca frumos,
- "...pentru că altul... " - "Altul a gustat. "
- Nu mănâncă frumos. - Ce, dragă?
"Chipul nu era plin de frumusețe.
"Dar hainele ei, fiind trase în partea de sus a corpului... "
"...sânii ei, care erau foarte dezvoltați și extrem de albi,
"atrăgeau ochii profesorului ei, și pentru câteva clipe au stat nemișcați... "
"...uitându-se unul la celălalt."
Ți-am citit cartea.
- Am citit cartea ta și te contrazic. - Bineînțeles.
- Dar de ce? Scenele? Personajele? Limbajul? - Nu, toate sunt bune.
- Moralitatea? - Știrbită.
Ei bine, desigur că e. Dar de ce?
Viciul duce la necaz, virtutea la recompensă. Personajele rele au parte de sfârșituri rele.
Exact. Dar în viață, personajelor rele adesea le merge bine. Uită-te la tine.
Și un roman trebuie să arate cum e lumea,
cum gândesc cu adevărat personajele, cum se întâmplă evenimentele.
Un roman ar trebui oarecum să arate adevăratul sens al acțiunilor noastre.
Dar despre sentimentele eroului meu?
Păi, după părerea mea, d-nule, sentimentele foarte puternice ale eroului tău
i-au creat dânsului și tuturor celor care erau legați de el numai probleme.
Ei bine, dacă această carte ți-a creat dificultăți...
Dar un orfan trebuie să știe de dificultăți.
Ce fel de dificultăți?
Tot felul de dificultăți.
Bâlciul Laverton. Foarte amuzant. O idee groaznică de bună, Jane.
Da, d-ră Austen, asta nu este exact societatea ta obișnuită.
Arată puțină imaginație, d-nule Lefroy.
Ajunge.
Și libertate, libertatea bărbaților.
Nu ești invidioasă pe ea?
Dar am imensa plăcere de a o observa atât de aproape.
E un prost să meargă cu un profesionist.
- Știi despre asta, bineînțeles. - Bineînțeles.
Da, vremuri trecute care erau foarte la modă în Londra.
Să bați un om până îl faci terci. Ce faci?
D-nule Lefroy, oprește-te!
La o parte!
- Oprește-te! - Să vedem cum îți merge cu mine, d-nule.
Lasă-mă să trec.
Cinci șilingi pe gentleman. Cine acceptă? Dvs., d-nule? Poftiți biletul.
Ia asta.
Mulțumesc.
Haide, lovește-l!
Haide Lefroy, lovește-l, omule!
Tom, trebuie să te oprești.
Haide, Lefroy!
Sus, domnule.
Tom!
Lucy.
- E a doua oară când îmi face asta. - Cheltui bani ca apa.
Îmi e teamă ca apa e cam mică cu mine.
- Mi-e teamă că sunt cam lefter, d-nule. - Ia-i.
Ce jenant.
Da!
D-nule Lefroy? D-nule Lefroy? D-nule Lefroy?
N-am știut cum să mă comport?
De ce ai făcut asta?
Nu puteam să irosesc toate orele scumpe de box.
Iartă-mă dacă simt în tine un sentiment de dreptate.
Sunt avocat. Dreptatea nu are niciun loc în lege.
Asta e ceea ce crezi?
Cred. Trebuie.
Te rog să pleci.
- Inima ei este tulburată. - E ca o furtună de vară.
D-nul Lefroy va plecă în curând. Și d-nul Wisley încă va aștepta, sper.
- Omul e un prost. - O, se va maturiza.
Și ea ar putea să-l îndrepte cu puțin ajutor.
Ai putea să o convingi.
Să îi sacrific fericirea?
Jane nu ar trebui să aibă bărbatul care oferă cel mai mult,
ci pe cel pe care ea îl vrea.
O, d-nule Austen.
Trebuie să avem conversația asta în fiecare zi?
O să sfârșim în mocirlă dacă vom continua așa.
Jenny! D-nule Austen!
Unde sunteți?
Drăguț din partea dvs. că ne-ați întors vizita.
- Doriți o ceașcă de ceai, d-nă? - Ceai verde?
- Ceai negru, d-nă. - Atunci, nu.
Unde e fata ta cea mai mică?
Îi vizitează pe cei săraci, d-nă.
Jane? Jane!
În sfârșit. D-na Gresham și d-nul Wisley au venit să ne viziteze. Unde ai fost?
D-nă, d-nule.
Păi, poate...poate tinerilor le-ar plăcea să facă o mică plimbare?
Văd un mic peisaj sălbatic drăguț la marginea casei.
Scuzați-mă.
Jane?
- Ce face? - Scrie.
Se poate face ceva în privința asta?
D-ră Austen, probabil că știți
că vă cunosc
de ceva timp datorită vizitelor mele în Steventon.
Grădina este atât de afectată în acest anotimp.
Într-adevăr.
- Impresia care mi-ați dat-o întotdeauna... - În special florile.
Ceea ce încerc să spun este că...
Am o proprietate onorabilă care aduce venituri de 2.000 de lire sterline pe an,
și, în plus, am perspective mai mari, fiind moștenitorul lui Lady Gresham,
dar ar fi lipsit de delicatețe să mă refer la acest lucru.
Lipsit de delicatețe, da.
E a ta. Dacă ne căsătorim, totul al tău.
D-nule Wisley...
Oferta dvs. este foarte sinceră și, după câte văd, distinsă și mă onorează cu adevărat.
Dar pentru tot ceea ce ești, și tot ceea ce oferi, eu...
Da.
Câteodată afecțiunea este o floare timidă căruia îi ia un timp să înflorească.
Stând lângă comercianți, care mint, se bat, se ceartă.
Numai și numai asta fac asta!
Înțeleg că vremurile sunt dificile pentru noi, d-nă.
- Nu sunt bani pentru tine. - Sigur poate fi făcut ceva.
Ceea ce economisim ajunge la frații tăi. Nu vei avea nimic dacă nu te căsătorești.
Păi, atunci, nu voi avea nimic.
Nu mă voi căsători fără să mă îndrăgostesc, ca mama mea!
Și acum eu trebuie să-mi culeg singură cartofii nenorociți!
Preferi mai degrabă să fii o domnișoară bătrână?
Ridicolă, disprețuită, ținta glumelor proaste?
Batjocura unui sat bădăran, cu un limbaj lipsit de pudoare?
Iubirea este de dorit.
Banii sunt absolut indispensabili.
Aș putea să trăiesc de pe urma a ceea ce...
A ceea ce...?
- Aș putea să trăiesc de pe urma a ceea ce... - Ceea ce scrii?
Să lămurim odată pentru totdeauna chestia aceasta.
Ce se întâmplă?
Probleme între femeile mele?
Veniți,
luați-vă mâinile și s-a sfârșit.
- Unde te duci? D-ră! - Să hrănesc porcii, d-nă.
Ar putea să îți ofere o casă splendidă.
- O viață confortabilă. - Tată.
Gândește-te.
Probabil că asta e cea mai bună ofertă a ta.
Wisley?
Este adevărat, până acuma nu a impresionat...
- Un prost. - Ar trebui să se maturizeze.
Nimic nu distruge spiritul...
...ca sărăcia.
Am văzut-o pe regina Marie Antoinette purtând ceva asemănător odată la un bal.
Mă dau în spectacol? Da, știu că da.
Ce probleme ne facem noi atunci când nouă ne place de ei.
Henry?
Eliza, fratele meu este mult mai tânăr decât tine.
Și mai sărac.
Știe că eu țin la el cu adevărat.
Știu că e chipeș...
Și bărbații chipeși trebuie să aibă ceva de pe care să trăiască.
Îl încurajezi să te ia pentru bani?
- Pe bărbați, da. - Asta nu e un lucru onorabil.
Păi, sunt o femeie sensibilă.
Slavă Domnului că eu nu sunt sensibilă, conform opiniei tale.
Dacă ai fi, ai fi constatat faptul că prietenul tău irlandez nu are niciun ban,
și nu te poți căsători fără așa ceva.
Gândește-te la lucrul acesta la balul din această seară.
În orice caz, el se va întoarce mâine pe str.Bond,
acolo unde nu va mai putea face niciun rău.